KRAJSKÉ KOLO CINEAMA 2011 V PRIEVIDZI                                                                                                      (Ľ. Patsch, niekoľko poznámok k podujatiu)

Výberové kolo krajskej prehliadky CINEAMA 2011 za Trenčiansky kraj bolo ako obvykle opäť v Prievidzi v Regionálnom kultúrnom centre v stredu 6. apríla 2011. Riaditeľka RKC pani Mgr. Ľudmila Húsková vymenovala do poroty Mgr. Art. Lenku Dimunovú (Agnes Dimun, vlani ešte študentku vysokej filmovej školy a aj súťažiacu v tejto súťaži), Mgr. Art. Janu Rengevičovú, kameramanku a redaktorku TV Markíza z Liptovského Mikuláša a Ing. Ľubora Patscha, neprofesionálneho filmára z Liptovského Hrádku.
Na úvod konštatujem, že prievidzská súťaž získava na popularite; do tohto ročníka bolo prihlásených celkom  21 filmov, v priebehu súťaže ešte na poslednú chvíľu pribudli dva filmy, čiže porota mohla hodnotiť rekordný počet 23 súťažných filmov. Aby som si uľahčil hodnotenie, zatriedim si filmy do skupín podľa súťažných kategórií a začnem kategóriou filmov detí a mládeže do 18 rokov (B). Jeden autor do nej prihlásil celkom 4 súťažné  práce.  Mladý filmár Ivan Foltan sa v úvode predstavil dokumentom NENÁPADNÍ HRDINOVIA, v ktorom dominoval Martin Hagara z Novák, človek, ktorého ako člena skautskej organizácie Slovenský zlatý orol kruto poznačil bývalý komunistický režim. Nesporne zaujímavá a pre dokumentárne spracovanie výborná téma zaujala aj autora filmu, ale treba popravde povedať, že bola nad jeho sily. Na tak obsahovo rozsiahlu výpoveď protagonistu nebolo v silách autora získať dostatok obrazového materiálu a preto jednozáberové monológy boli neúnosne dlhé, bez pohybu. Bez ilustračných záberov boli školským príkladom „hovoriacej hlavy“. Hlavný hrdina bol v zábere plných 36 minút z celkovej dĺžky filmu 40 min.!!! Ale ostávajúce 4 minúty boli pekne spracované pomocou archívnych materiálov. Druhým filmom tohto autora bola reportáž o kaštieli v Čereňanoch s názvom AFRODITA.  Spôsob rozprávania majiteľa návštevníčke bol odpozeraný z komerčných filmov, ale kameramanský i strihovo bol tento film príliš chudobný, nenápaditý. Určite by bolo vhodnejšie, keby mladý autor nekopíroval komerčné klišé, ale keby radšej reportáž postavil tak, akoby chcel kaštieľ, úspešného a v jedle i pití vyberavého majiteľa predstaviť napríklad svojim kamarátom, porozprávať im svoje vlastné pocity z toho luxusu.  Tretím súťažným filmom tohto autora  bol dokument POĽOVAČKA POD ŽARNOVOM.  Zaujímavé poľovnícke podujatie s prvkami loveckej kultúry, ale filmársky opäť nedotiahnutý záznam. V komentári  zazneli priam oslavné opisy krajiny, ale divák mohol mať z videného obrazu iný pocit. Heroická hudba, nekorešpondujúca s témou  znela po celý čas a nahrádzala prirodzené ruchy, ba aj zotierala napätie lovca pri čakaní na zver.  Aj tu sa prejavila neskúsenosť autora a málo odvahy pri formovaní vlastnej a jeho veku prirodzenejšej filmovej výpovede.  Autor Ivan Foltan bol však omnoho prirodzenejší vo svojom štvrtom súťažnom filme - v hranej westernovej paródii RED DOLLAR, kde sa všetci herci – bandita Bill s kumpánmi Danom a Benom a pištoľník Joe určite výborne zabávali a film vyznel skutočne zábavne. Pochvalu si zaslúžia dobré titulky, scéna, výber hudby a zvuky, možnože dynamickejší strih a rýchlejšie akcie hercov by dali dielku správny rytmus.  Myslím si, že počas seminára autor prijal dobre mienené rady poroty.
V kategórii mladých autorov do 25 rokov (C) sme zaregistrovali už z vlaňajška známych nadšencov airsoftu a ich dva filmy, kde si autorstvo priznal Tibor Pipíška. Prvý akčný film BORDER PATROL (hraničná hliadka) bol hranou bojovou akciou Prievidzského airsoftového tímu, plný streľby a vojenského taktizovania. Pre diváka však bolo málo zreteľné odlíšenie bojujúcich strán, príbeh bol prvoplánovo zameraný na boj bez výraznej zápletky. Hudba, znejúca po celý čas, zmazala akýkoľvek pokus o vytvorenie napätia. Za pochvalu však stála kamera s dobre koncipovanými zábermi predovšetkým v detailoch. Konštatovali sme, že chlapci sa filmársky od vlaňajška výrazne zlepšili. Svedčí o tom aj ich druhý (podľa prihlášky tiež hraný)  film THE DEFLECTOR. Ide však o prezentačný klip airsoftového tímu z Prievidze, bezpochyby zameraný na  komerčné využitie.
Kategóriu  dospelých autorov A – dokument obsadil autor Martin Valenta dvoma filmami. Záznam zo súťaže umeleckých škôl v hre komornej gitarovej hudby HANDLOVSKÉ GITARY dokumentoval podujatie, ale bez jasnej koncepcie a zámeru. Ak šlo o dokumentovanie umeleckých výkonov, nemali byť rušené často banálnymi výpoveďami súťažiacich. Alebo názory hudobníkov a organizátorov boli dôležitejšie? To autor nemal ujasnené a vznikol dosť nesúrodý kompilát. Obsahom je síce vzácny pre organizátorov podujatia, ostatným divákom však podáva len správu o tom, že niečo bolo, ale nedostali príležitosť si vychutnať aké to bolo. Valentov ďalší film AKO TO V SOBOTU ZAČALO A V NEDEĽU SKONČILO si autor pôvodne zaradil do kategórie experiment, ale porota sa dohodla, že ide o dokument.  Vo filme sa v expozícii ako koláž premietajú zábery z pohodovej sobotňajšej zábavy a po jej odznení začína ako protiklad koláž záberov ničivej sily prívalovej vody z miestneho toku v Handlovej. Nesporne zaujímavý film, ale ochudobnený o pôvodné zvuky zábavy a potom valiacej sa vody. Zvolená hudba namiesto pôvodnej zvukovej kulisy filmu veľmi ublížila. Škoda, utrpela tým autenticita oboch pólov – zábavy aj povodne.  Nevydarené a nezrozumiteľné zábery sa majú vyhodiť a nie ich uvádzať ako experimentálne.  Film však má nesporne vysokú dokumentačnú hodnotu.
Autor Martin Valenta sám obsadil dvoma filmami aj ďalšiu kategóriu dospelých A – reportáž.  ROZHOVOR S KAPELOU DIVOKEJ BILL pôsobil príliš komerčne a komerčné klišé usporiadania rozhovorov a úryvkov skladieb bolo aj dodržané. Omnoho lepšie vyznela reportáž z krstu knihy MAREK MITTAŠ – HRIECHY V RUKAVIČKÁCH. Tu si autor dal záležať na dĺžke a celkovej skladbe filmu, čo určite  každý divák ocení. Autorovi porota však pripomenula, že by nemal do súťaže prihlasovať filmy, ktoré použitým logom ho usvedčujú, že boli robené pre komerčné využitie.
Najsilnejšie bola filmami naplnená kategória A – experiment. Ako obvykle aj v tomto roku v nej dominoval Andrej Danóczy, prihlásil celkom 3 filmy.  Krátky a zrozumiteľný bol hraný minútový film ŤAŽKÝ ŽIVOT KATA JÁNA. Film splnil svoje poslanie – rozosmial divákov, čiže bol vydarený. Film UMELEC však divákov nepresvedčil, paródia na „tiežumelcov“ bola trochu ťažkopádna. Asi najlepšie sa A. Danóczymu vydaril skutočne experimentálny takmer surrealistický film KRUH. Vynikajúce spracovanie, náročné animácie a dokonalá práca so zvukom – to je jednoznačná charakteristika tohto diela. Vlani som A. Danóczymu vyčítal, že jeho filmy nemajú základné atribúty filmu, že nemajú príbeh. Preto som záverečný titulok v tomto filme pochopil ako jeho odkaz adresovaný práve mne: Toto je film a nie videoart. Že ide o film, to som pochopil aj bez toho titulku. A autorovi za tento film  teraz vyslovujem svoj obdiv. V tejto kategórii sa prezentoval aj Martin Valenta. Film KARATE CUP veľa experimentovania nezaznamenal . Zaujala dobrá synchronizácia obrazu so zvukom, ale  obsahovo to bola jednoznačne len videopozvánka na zaujímavé  športové podujatie.  Ani STUDNE VRTY nepriniesli  jednoznačný zážitok; film zaváňal príliš komerčne. Ak experimentoval s pozornosťou diváka, tak sa mu to podarilo, pretože zo záberov sa nedalo zistiť nič o firme, o spôsobe vŕtania studní, o výkonoch, hrdinstve vŕtačov...zdalo sa nám to trocha povrchné a nakrúcané bez scenára a bez zamerania na určitú cieľovú skupinu divákov. A celkom komerčne vyznel aj JANA A ELIO – PREDSVADOBNÉ VIDEO. Táto snímka by sa mohla prihlásiť snáď do súťaže Rodinné video v Lipt. Hrádku, ale nesmeli by byť v nej komerčné logá. Zaznamenali sme aj dva filmy pre mňa nového autora Petra Maděránka. Podľa prihlášky film A ROUTE TO ITF 2011 mal byť hraným experimentom, ale nič hrané som tam nespozoroval, iba ak šofér v aute hral, že je šofér...? Boli tam zaujímavé pohľady kamery z auta na krajinu, ale o veľtrhu cestovného ruchu sa divák nedozvedel zhola nič.  Prvoplánovo vyznel aj A SKATE PARK, podkladová hudba bola dobrá a adekvátna obrazu. Vo filme sa stále len preháňali hore – dole extrémni športovci, ale filmársky to bolo len skutočne povrchné pozorovanie bez príbehu. Aj keď autor tento film prihlásil ako dokument, porota ho pre chýbajúce atribúty dokumentu hodnotila ako istý druh experimentu.
Dostávam sa k poslednej súťažnej kategórii A – videoklip.  Mne osobne, ale aj porote sa páčil film Martina Valentu RENÉ LACKO – FLOOD.  Povodeň v Handlovej v auguste 2010 je silnou témou na filmové spracovanie a autor to aj  využil. Rušilo umiestnenie gitaristu do priestoru, v ktorom nebola voda a pritom sa všetko točilo okolo povodne. Archívny materiál je výborný, je ho dosť, ale videoklip by mal byť trochu kratší a dynamickejší ako dokument. Aj videoklip CAROLINE HITLAND – EASY AS THAT Martina Valentu pripomína skôr dokument jednej piesne v podaní nórskej speváčky so sprievodom slovenských hudobníkov.  Napriek kvalitnému zvuku a peknej piesni filmársky táto snímka vyznieva ako obyčajný záznam viacerými kamerami. A do tretice Martin Valenta :  FRANCEES LANE – TRAMPLE THE IGNORANCE(pošliapaná nevedomosť). Autor tentoraz predstavil celkom dobrý videoklip, v ktorom si originálnu hudbu a text speváčky ilustroval vlastnými nápadmi. Autor Peter Sihelský dodal do súťaže videoklip k piesni Obláčik od kapely BRAIN IN A CAGE.  Napriek dobrým záberom zo štúdia išlo len o koláž pohyblivých obrázkov, rytmicky nekorešpondujúcich so skladbou. Film vyznel dosť rozpačito, chýbala mu myšlienka. Tá ale nechýbala videoklipu shz NANY – DETI KAPITÁNA FYKESA, pod ktorý sa podpísal známy filmár a hudobník Nany M. Hudák. Skutočne pekná melódia a precítený spev v spojení s neustálym spiatočným pohybom v obraze vytvorili slušnú kompozíciu klipu.
Čo na záver? Z vlastného poznania vychádzajúc si dovolím povedať, že úroveň amatérskych filmov a filmárov v regióne má stúpajúcu tendenciu. Škoda, že ich nie je viac. Potešiteľný je záujem mladých autorov. Trochu mi vadí, že pri projekcii sa cítim ako vo výberovej komisii filmov určených pre anglicky hovoriace teritóriá a nie pre slovenskú súťaž amatérskeho filmu. Keď už ani titulok KONIEC nevieme napísať slovensky, tak to je trpko úsmevné. O názvoch filmov, producentoch, účinkujúcich atď. už ani nehovoriac... Ale pochvalne sa vyjadrujem k práci usporiadateľského tímu, k projekcii i atmosfére podujatia. Porota aj diváci boli spokojní a som rád, že stúpajúcou úrovňou filmov sa práca  RKC v Prievidzi takto zhodnocuje.
Aký je verdikt poroty?
Na celoslovenskú súťaž CINEAMA 2011 v Bratislave postupujú tieto filmy:
Kategória B – hraný:  RED DOLLAR, Ivan Foltan
Kategória C – hraný: BORDER PATROL, Tibor Pipíška
Kategória A – dokument: AKO TO V SOBOTU ZAČALO A V NEDEĽU SKONČILO, Martin Valenta
Kategória A – reportáž: MAREK MITTAŠ – HRIECHY V RUKAVIČKÁCH, Martin Valenta
Kategória A – experiment: KRUH, Andrej Danóczy
                                  ŤAŽKÝ ŽIVOT KATA JÁNA, Andrej Danóczy
Kategória A – videoklip: RENÉ LACKO – FLOOD, Martin Valenta
NANY – DETI KAPITÁNA FYKESA, Nany M. Hudák
FRANCEES LANE – TRAMPLE THE IGNORANCE, Martin Valenta

V Liptovskom Hrádku 8. 4. 2011.